Tidligere i Heroes
Jeg tror Sylar er ved at dukke op igen.
Jeg er en del af dig Matt.
Uanset hvad du gjorde mod mig, holdt jeg fast.
Nu er jeg inde i dit hoved.
Jeg bestemmer her.
Jeg er ikke dig, din idiot.
Keppler! Fyrens navn er Keppler.
Bor på Long Beach.
Du skulle være manden med planen, ikke?
Jeg er ikke sikker på, at jeg er den mand længere.
Hvorfor det?
Fordi jeg mistede min familie, Angela.
Måske var det ikke en god ide,
at skifte navn tilbage til Bennet igen.
Men de siger gymnasiet er hvor man genopfinder sig selv.
Har du nogensinde hørt om fald-skub-fald testen?
Det eneste vi behøver er en attrap.
Cirka på størrelse med Annie.
Men hvor får vi fat i en død krop?
Så begik hun alligevel selvmord.
Jeg mødte en empath.
Talte du med ham?
Fik ikke rigtig chancen.
Claire?
Claire, det er Gretchen. Åbn døren.
Claire, vi har brug for at snakke!
Nej skat, det her er ikke til dig.
Jeg tror...
Jeg tror jeg har fundet nogen til at udfylde Josephs sko.
Jeg går ud.
Iført det?
Jeg tiltrækker uønsket opmærksomhed, når jeg er mig selv.
Har ikke båret jakkesæt, siden jeg var en dreng.
Mine forældre tvang os til at være pæne.
Bandt os til et liv med kæmmet hår og...
...skinnede sko.
Og så opdagede jeg,
at jeg kunne kontrollere jorden under mine fødder.
Og jeg blev befriet.
Jeg kunne være beskidt.
Slipset føles stadig som en skide løkke omkring min hals.
Kom her.
Du behøver ikke at gå.
Jeg kunne gøre hvad du vil.
Nej. Tak.
Det er mit ansvar.
Lige siden Joseph døde, har jeg følt det som om lysene...
...ikke skinner så lyst her.
Jeg føler, at jeg mangler en del af mig selv.
Han var mit kompas.
Jeg er bange for, hvor vi er på vej hen uden det.
- Jeg har brug for det igen. - Jeg er ked af dit tab.
Men du ved, at du ikke kan udskifte din bror.
Nej, du forstår ikke.
Vi har et behov, og jeg har en kandidat.
Jeg vil bare se, om han fortjener en plads ved vores bord.
KAPITEL TO BLÆK
Vil du besøge dit barndomshjem, mens du er derude?
Nej, jeg har forladt det liv.
Jeg vil aldrig nogensinde tilbage igen.
- Hvordan ser jeg ud? - Ligesom alle andre.
Hej. Er du Peter Petrelli?
Abulanceføren der er reddede en betjents liv i sidste uge?
- Ja. - Det var fantastisk mand.
- Her. - Tak. Hvad er det?
Du er blevet stævnet.
Du er nødt til at være mere forsigtig når du redder mennesker, helt.
Venter du nogen, Parkman?
Den mistænktes hus er derovre.
Hvor lang tid tager det en dommer at udstede en arrestordre?
Vi får denne fyr, okay?
Vi skal nok finde narkolageret, blive hædret.
Det bliver en fantastisk dag.
Bare slap af.
Ja.
Det handler ikke om det...
Min 30-dages ædrueligheds skilt.
Jeg dummede mig. Jeg drak.
Jeg er stadig hjemsøgt af alle de dumme ting, jeg har gjort tidligere.
Og det blev for meget for mig.
A.d.a.
Ja.
Jeg ville ønske jeg var et spøgelse.
Det ville være så meget bedre end dette helvede.
Være fastlåst i dit elendige liv...
Har du set dig selv spise en burrito?
Hvorfor skrider du ikke bare?
Der er kun en vej ud.
Du skal finde ud af hvordan du kan lave tingene tilbage som de var før.
Give mig min krop tilbage, og jeg vil være lykkelig.
Forlade dig stegende i din middelmådighed.
Du er en dræber. Jeg er en strisser.
Hvis jeg er nødt til at holde dig fanget, inde i dette fængsel, resten af mit liv...
...så lad det være sådan.
Tror du virkelig, at du kan det?
Du har ingen magt, ingen.
Du er irriterende som helvede. Ja, men i sidste ende... harmløs.
Jeg kan bare ignorere dig indtil du blegner.
Som et dårligt minde.
Vi får se.
- Vi fik arrestordren. - Godt.
Jeg vil have dig med til dette job.
Men du går ikke ind i det hus, før jeg ved, at du er okay.
Jeg er okay. Se.
Det er den første dag i resten af mit liv, ikke?
Så jeg lægger mine spøgelser væk og sætter mit arbejds ansigt på.
- Lad os gå. - Okay.
Politiet, åbn op! Luk op!
Jeg undersøger første sal.
Parkman.
Jeg afbryder ikke, gør jeg?
Jeg er overalt.
Hej. Hvor skal du hen? Han er i skabet.
Ja.
Din narkohandler er i det skab.
Hvilken slags strisser kontrollerer ikke et skab?
Og han har en pistol.
Du er færdig. Drop den.
Nu!
Okay!
Velbekomme.
Gretchen?
Jeg fortalte dig, at...
Far. Hvad laver du her?
"Hej far. Rart at se dig".
"Tak for house-warming gaven. "
Hej far. Rart at se dig.
Tak for house-warming gaven.
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Din mor fortalte mig at din værelses kammerat Annie begik selvmord.
Jeg burde have ringet til dig. Jeg ved det.
- Jeg har ikke ringet fordi... - Nej, nej, nej, jeg...
Jeg vil ikke presse dig.
Jeg vil bare sikre mig, at du er okay.
Jeg håndterer det. Jeg har det fint.
Jeg kender det "fint". Det er øh...
Det er ikke særlig overbevisende.
Vil du prøve igen?
Det er ikke kun hele Annie tingen. Det er...
Det er bare tilvænning til skolen.
Jeg tilpasser mig.
Jeg savner min familie. Jeg savner dig.
Mor. Selv Lyle.
Hvad siger du til noget frokost?
Bruge lidt tid på at snakke.
- Hvis du ikke har travlt. - Nej.
Lyder som en plan.
- Jeg skal lige smuksere mig. - Du ser smuk ud.
Det tager kun et øjeblik.
Så dette er din plan?
Du vil bare undgå mig?
Det gør jeg ikke.
Wow. Du prøver at undgå at indrømme, at du undgår mig.
Nej, nej, nej. Det gør jeg ikke.
Jeg har bare travlt med at studere og...
Økologisk kemi er en noget lort.
Hvordan går det med kunsthistorie?
Så vi skal virkelig ikke snakke om det?
Hør, hvad du end tror, at du så forleden aften, så du det ikke.
Jeg så dig ikke kaste dig selv ud af et vindue, og så trykke knoglerne tilbage på plads?
Nej!
Ja, jeg lå på jorden.
Jeg testede din hop-skubbe-falde teori.
Og jeg tror, at Annie begik selvmord.
Hvilket er forfærdeligt og tragisk.
Du behøver ikke at lyve for mig.
Du tog fejl angående Annie.
Ligesom du tager fejl angående mig.
Alvorligt, hvad er du? En vampyr, et rumvæsen?
En slags mærkeligt regerings eksperiment?
Okay. Jeg er lige nødt til at skifte tøj.
Hej Mr. Bennet.
Hvem er din ven?
Åh, det er Gretchen.
Rart at møde dig.
Vil du gerne med til frokost?
Åh. Det er sødt.
Du behøver ikke at gøre det.
Det ville være mig en fornøjelse.
Jeg er temmelig sikker på, at Gretchen -
- har en kunsthistorie opgave til i morgen.
Er det ikke rigtigt Gretchen?
Jo, men jeg er allerede færdig med min opgave.
- Og jeg er sulten. - Godt.
Godt.
Vi kan gøre det på den nemme måde eller den hårde måde.
Så hvorfor siger du ikke bare, hvor du gemte stofferne?
- Hvorfor spørger du ikke min advokat? - Sagde han lige...
Jeg kan ikke tro, at folk faktisk siger det.
Du kan ringe til din advokat, når vi er færdig med at gennemsøge dit hus.
- Nej, det kan I ikke gøre mand. - Vi har en arrestordre.
Du forsøgte at dræbe en betjent - mig.
Så vi bliver her så lang tid det tar'.
Eller du kan bare mande dig op,
og ende denne idiotiske farce.
Jeg spørger dig en gang til.
Stop med at spørge. Brug dine evner.
Jeg prøver at kigge på badeværelset.
Ikke så let at ignorere mig, som du troede.
Det er fordi jeg oser af charme.
- Du kigger det forkerte sted. - Stop med at hjælpe.
Hvis jeg skal være fanget her, kan jeg lige så godt få det bedste ud af det.
Jeg har altid troet, at jeg ville være en udmærket betjent.
Fint. Ignorer mig.
Der er noget, der ikke hører hjemme her.
- Kanin bamse? - En kanin bamse!
Det her hus anvendes ikke til narkotika.
Det anvendes til noget værre.
Meget værre.
Hej. Jeg har brug for en journal.
Hooper William. H-o-o-p-e-r.
Det tager bare et sekund.
Det er min skadeanmeldelse. Kunne du ikke bare skriver det ind?
Alvorligt?
Jeg forstår.
Du gør bare dit job.
Jeg gør mit job.
Red en fyrs liv, og han sagsøger mig for det.
Ingen god gerning går ustraffet?
Jeg taler med mig selv.
Hvem lytter du til?
Dine hovedtelefoner.
Det er sejt. Jeg kan også godt lide det band.
Er du okay?
Han er til fysisk terapi lige nu. Tak.
Undskyld mig. William Hooper?
Ja? Det er mig.
Jeg tror, der er sket en fejl.
Jeg har aldrig set dig før.
Der er ingen fejl, Mr. Petrelli.
Du trak mig ud af bus 424.
Efter den kørte galt ved Lexington og 53.
Jeg kan huske, at du var hurtigt. Så hurtigt at du uagtsomt forvred min arm.
Jeg husker alle på den bus.
Du var der ikke.
Det er et fupnummer? Du genkendte mit efternavn?
Vil du have penge?
Jeg narrer dig ikke. Har ikke brug for dine penge.
- Hvad så? - Empati.
Jeg er i byen, på grund af min bror Joseph.
Han døde og...
Der er en masse løse ender at tage sig af,
når nogen går bort.
Jeg er helt alene nu.
Jeg er nødt til at passe på hele vores familie.
Det er mit ansvar. Det er min byrde.
Men jeg kan ikke gøre det på grund af dig.
Lægerne siger, at jeg ikke kan arbejde i flere måneder.
Hvis jeg ikke arbejder, kan jeg ikke fodre min familie.
Er du den slags mand, der vil tillade min familie at sulte?
Ved du hvad? Det her var en fejl.
Jeg lader advokaterne håndtere det. Farvel.
Arbejde to, tre vagter ad gangen.
Min advokat har allerede kontrolleret dig.
Jeg ved, hvad det vil sige at føle presset af forpligtelse.
Men er det ikke muligt, at jeg var på bussen,
og at du var blevet spredt så tyndt, at du -
- har glemt det?
Nej, det er det ikke.
Du er ikke ved at blive blind, Emma.
Der er ikke noget galt med dine øjne.
Så... hvad sker der med mig?
Når du så lysene, ser andre mennesker dem?
Ja. Naturligvis... Jeg har lige skrevet:
"Hej, så du regnbue farverne der kom fra kaffe koppen? "
Har du nogensinde hørt om synæstesi?
Sanser der smelter sammen.
Ja, ja.
Folk siger, at de kan lugte ord.
Eller høre numre.
Og jeg hvad? Se lyde som farver?
Det er muligt. Det er meget udbredt i sager med døve.
Måske forsøger din krop at fortælle dig noget.
Kunne den ikke bare sende en e-mail?
Emma. Emma. Dette er alvorligt.
Du ved, du er helt frakoblet.
Du håndterer journaler, selvom du kan behandle patienter.
Jeg kan godt lide mit job. Det er... stille.
Er det derfor, at du bærer hovedtelefoner?
Jeg bærer hovedtelefoner, fordi det øjeblik, hvor jeg tager dem af,
spørger nogen om klokken eller mit telefonnummer,
eller vejen til frihedsgudinden.
Jeg ønsker ikke at se deres ansigter.
Det udtryk.
Ufølsomme øjenbryn.
Åh, hun er døv.
Okay. Vi har Saag Paneer.
Baingan Bharta.
Aloo Gobi.
- Tikka Masala. - Seriøst?
Det bare ser ud som grøn, brun, gul og orange.
Lave ikke ansigt. Du vil elske det.
Men han glemte Raita.
Jeg vil ikke at fornærme din far, men hvad hvis jeg ikke kan lide gul?
- Bare lav serviet tricket. - Sir?
Undskyld mig, vi har også bestilt Raita.
Smart. Du er meget god til at skjule ting.
Så Gretchen, hvad er dit hovedfag?
Fysiologi og Biomekanik.
Jeg troede det var kunsthistorie.
Jeg er laver det om.
Jeg er besat af det menneskelige legemes evner.
Forleden dag så jeg en pige...
På YouTube.
Hun blev født med det her gen,
det gør at hun ikke kan føle smerte eller noget.
Og hendes forældre er bage for, at hun kunne skære hånden.
Eller brænde sig selv uden at opdage det.
Så hun er helt isoleret.
Ret sejt, ikke?
Det er usædvanligt for at sige det mildt.
Så hvad tror du, Claire?
Vil du gå til nogle af disse klasser med mig?
Hvad tror du, Claire?
Hvorfor skulle jeg være interesseret i det?
Fordi det er sejt. Vi kunne gøre det sammen.
Og du har stadig ikke valgt hovedfag.
Jamen jeg kan vente med at vælge til tredje år.
Ja, men det er ligesom at benægte det uundgåelige.
Hvor længe kan du gøre det?
Det gule er virkelig godt.
Lækkert gul.
Mr. Bennet, hvad laver du?
Pensioneret.
Men jeg finder altid nye grunde til at gå tilbage til arbejdet.
Hvem tror du der ejer den her?
Det er ikke hans datter.
Ville du lade dit barn lege her?
Heller ikke mig.
Jeg tror at de her nøgler er til garagen.
- Jeg kigger lige. - Okay, fint.
Jeg holder øje med ham.
Okay, fortæl mig hvad fanden du tror, du ved.
Kom nu, hvem ejer den bamse?
Er der et barn her? Sig det.
Du ignorerer mig nu?
Det føles ikke ret godt, vel?
Nogen har noget, du vil have.
Og de vil bare ikke give det til dig.
Jeg ville ikke have at dette skulle ske.
Medmindre du gerne ville, Mr. Parkman.
Hvad fanden mener du?
Dit liv er noget rod, Matt.
Jeg sidder fast i din bevidsthed, med dine kompetencer,
og alle dine bekymringer.
Det er trist.
Du er så desperat for at nogen skal elske dig...
Janice eller dit barn.
Og de vil aldrig elske dig. Vil du vide hvorfor?
- Hold kæft! - Jeg sagde ikke noget, mand!
Du har nul på selvtillidsskalaen.
Du tvivler altid på dig selv.
Hør, jeg er uskyldig!
Sveder over enhver beslutning du tager - bogstaveligt talt.
- Jeg sværger! - Ved du hvad jeg tror?
Jeg tror du ville have mig her for at hjælpe dig.
Du ville have mig til at redde dig op af mudderet.
Og bidrage til at gøre dig en mand.
Meget godt, detektiv.
Du fandt det, helt på egen hånd.
Jeg er næsten imponeret.
Hvad vil du gøre nu, Matt?
Er du mand nok til at redde hende?
Du havde ret, Mr. Bennet.
Det var fremragende. Tak.
Velbekomme.
Den Mango Lassi går bare lige igennem.
Undskyld mig.
Jeg ved situationen er vanskelig,
men jeg kan ikke tro, at du fortalte hende om din evne.
Jeg har ikke fortælle hende noget! Hun fandt bare ud af det.
Jeg kontakter haitianeren. Sletter Gretchen hukommelse.
Rydde dette rod op.
Hej! Gretchen er ikke fjenden. Hun er bare en pige.
Og hun er den eneste ven har fået.
Jeg værdsætter din bekymring,
men jeg har ikke brug for at du kæmper mine kampe.
Jeg kan håndtere dette.
Virkelig? Hvad er din plan, Claire?
Stop. Hvis du laver det opkald,
sværger jeg, at jeg vil forvise dig.
Jeg ringer ikke, jeg e-mail'er ikke.
Det er mit rod og jeg skal nok rydde op.
Så. Hvad er der til dessert?
- Hvor er hun? - Hvad snakker du om?
Det her er, hvad jeg taler om.
Pigen du skrev løsesum brevet til.
- Hvor er hun? - Der er ingen pige.
Den lille piges liv er på spil, Parkman.
Du har ikke ret meget tid.
Brug din evne.
Under trappen.
Hun er under... Hun er under trappen.
Hvad har du gjort? Hvad har du gjort?
Hvad laver du?
Parkman! Parkman, hvad fanden laver du?
En pige. Han dræbte en pige.
Hendes krop er under trappen.
- Hvilken pige? - Pigen!
Pigens krop Mike. Hun er lige...
Kanin bamsen. Hvor er...
...bamsen?
Jeg brugte din egen evne mod dig.
Er du blevet sagsøgt?
Det er et fupnummer.
Fyren var ikke engang med i bus-ulykken.
Ifølge min log var han.
Hospitalet tager ikke skylden for dette.
De vil beskylde dig for det.
For hvad? Jeg er bare engageret.
Ja, jeg ved det. Du er over det hele.
Altid den første på ulykkesstedet.
Hvad skal det betyde?
Der er nogle, der har den teori -
- at du forårsager ulykkerne selv.
Berømmelsesjagt.
Tror du på dem?
De spørger, om du har været uforsvarlig.
De spørger, om du har opført dig mistænksomt.
- Det har du. - Hesam, du kender mig.
- Vi er partnere. - Partnere?
Du stikker af i samme sekund vi er på ulykkesstedet.
Jeg er din chauffør.
Han var på bussen.
Claire, jeg er ked af hvis jeg pressede for hårdt.
Jeg presser. Jeg er påtrængende.
Tror du?
Du vil ikke at snakke. Jeg forstår det.
Ville beholde en hemmelighed der slap ud.
I folkeskolen kaldte pigerne mig Stinke Gretchen.
Det er et forfærdelig øgenavn.
Ja, de sagde, at jeg lugtede af bræk.
Fordi jeg have bulimi.
Wow. Jeg fatter ikke at de ville digte det op.
Ja, digte det op.
Vi ses.
Gretchen.
Jeg vil virkelig, virkelig gerne stole på dig.
Men mit liv har været en stor bunke katastrofer.
Og det er virkelig, virkelig lang tid siden,
at jeg har følt mig sikker nok til at fortælle nogen sandheden.
Men jeg er træt af at holde hemmeligheden for mig selv.
Så spørg mig om hvad som helst.
Jeg vil fortælle dig sandheden.
Mr. Petrelli. Forventede ikke at se dig igen.
Du ser ud som om, at du har løbet gennem hele byen.
Jeg har brug for at undskylde til dig.
Du var på bussen.
Jeg lavede en fejl, og jeg er ked af det.
Tak.
Jeg vil ordne det.
Ingen grund til at bekymre dig.
Der må være noget jeg kan gøre.
Har du nogensinde mistet en bror?
Nej, nej. Det har jeg ikke.
Jeg plejede at arbejde med dødende patienter.
Jeg plejede at hjælpe familier gennem de værst tænkelige smerter.
Joseph og jeg voksede op i nærheden.
Jeg tænkte, at jeg ville gå forbi.
At huske de gode tider.
Kan du ikke få selv til det?
Alt for mange dårlige minder blandet med de gode.
Min tur her startede som en ting,
men den blev til noget andet.
Jeg kan ikke rigtig finde trøst nogen steder.
Sorg er rodet.
Jeg så det hele tiden.
Folk kan tilbyde deres medfølelse.
De kan fortælle dig, de er ked af dit tab.
Men de ved ikke hvad det er, at du føler.
Hvad ville du sige til folk?
Jeg ville bare sidde sammen med dem.
Være sammen med dem.
Jeg ville lade dem vide, at de ikke er alene.
Så hvad fik dig til at blive en ambulancefører?
Jeg ville redde liv i stedet for at se dem dø.
Du er præcis, som jeg håbede, du ville være.
Jeg dropper retssagen.
Tak Peter, for alt.
Ikke fordi det vedkommer mig, men...
når du alligevel er her,
synes jeg virkelig, at du bør besøge dit barndomshjem.
Det tror jeg, at jeg gør.
Undskyld jeg forstyrrer så sent.
Men, øh.
Jeg voksede op her.
Min far var butler.
Min mor var stuepigen.
Min bror, øh, er gået bort for nylig.
Og, øh, jeg...
Tænkte jeg kunne kigge lidt rundt.
Ikke her inde, men i tjenestehuset.
Vi er faktisk midt i et middagsselskab.
Det er virkelig ikke et godt tidspunkt.
Jeg beklager dit tab.
Så du siger, at du aldrig har været fuld?
Fordi det er ligesom 85% af gymnasie oplevelsen.
Jeg ved det. Det virker bare ikke på mig.
Jeg healer for hurtigt.
Men det gode er, du vil altid have en chauffør.
Må jeg se det?
Se hvad?
Healingen?
Hvis dette ikke er at gå over stregen?
Hånden er altid favoritten.
Gør det.
Jeg har aldrig gjort det før.
Det håber jeg heller ikke.
Det er okay.
- Ahhh! - Åh min Gud, åh min gud!
Jeg er så ked af det! Er du okay?
Jeg lavede bare sjov, jeg er ked af det.
Det var ondt. Jeg har det fint.
Jeg er nødt til at tage den her.
Jeg er straks tilbage.
Far, jeg har det hele under kontrol, okay?
Og jeg har fortalt Gretchen det hele.
Og jeg ved, at du vil være gal.
Men det er min beslutning.
Det er ikke kun os længere.
Og jeg er nødt til at have andre mennesker i mit liv.
Venner og kærester.
Og jeg kan ikke lukke mig selv ude med løgne.
- Har du øvet den tale? - Ja.
Jeg ville få det sagt rigtigt.
Nej, det... det var godt. Hør, jeg...
Jeg tror, at jeg skylder dig en undskyldning.
Jeg var lidt hård tidligere på restauranten.
- En smule? - Okay. To smugler.
Det er bare...
Når jeg ser på dig, kan jeg ikke undgå at se min Claire bjørn...
Når du kommer i nogen form for problemer,
vågner instinktet om at beskytte dig.
Jamen, det kan du ikke gøre nu.
Jeg tror ikke, at jeg nogensinde kan gøre det igen.
Ikke som før.
Jeg vil altid være her for dig.
Altid.
Men du har ret.
Du kan håndtere dine egne problemer nu.
Og jeg vil forsøge at bekymre mig om mig selv fra nu af.
Tak.
Godnat, far.
Godnat Claire.
Godnat.
Kan jeg låne den her?
Nej.
Okay, undskyld.
Nej, jeg mener ja.
Ja, men...
Du behøver ikke låne den, fordi...
Den vil være her.
Vil du være min værelseskammerat?
Lad mig tænke...
En kedelig pige, der lugter af agurkesalat.
Eller super pigen, der har fremragende smag i litteratur.
Okay så. Værelseskammerat.
Jeg kan ikke så nogen anden udvej.
Du gik over stregen mand.
Hvad vil der ske med mig, Mike?
Du skal finde dig selv en forbandet god advokat.
Det her vil ødelægge mit liv.
Jeg er ked af det.
Ja.
Også mig.
Hvad laver du?
Jeg er vel bare ikke stærk nok længere.
Det skete ikke noget her.
Han overfaldt dig, jeg standsede ham.
Det er alt. Det er historien til centralen.
Jeg ringer til centralen, Matt.
Jeg er stolt af dig.
Du er omsider ved at blive mere som mig.
I dag er den første dag i af resten af dit liv.
Nu kan de alle være sådan.
Eller du og jeg kan finde min krop.
Mærkeligt, hva'?
Beklager at tilkalde jer drenge.
Tre mennesker er døde. Det kunne have været meget værre.
- Så hvad skete der? - Underminering.
Underminering?